Översatt och synkad av: Yukai
Miho Nakayama
Osamu Mukai
Mirei Kiritani
Go Ayano
Musik av Ryuichi Sakamoto
Producerad av Shunji Iwai
Manus och regi av Eriko Kitagawa
I HAVE TO BUY NEW SHOES
Du, kan du inte ta en bild?
En bild?
Tja, okej...
Vi åker ner mot floden.
Ursäkta..
Sväng höger där borta, och sen ner mot floden.
Flod? Vilken flod?
Seine?
Ah, den har jag hört talas om.
Jaså det har du?
Seine är berömd, eller hur?
Paris, Seine...
Ja, den är stor. Där borta.
- Här? - Ja.
Bra, bra. Då så.
Vad häftigt!
Verkligen.
Låt oss ta en bild.
Den byggnaden är väldigt berömd.
Notre-Dame?
Just precis.
Få med den också.
Med dig?
Okej, posera...
Får jag se?
Jag tror jag fick med allt...
Nu när vi är här, låt oss ta ett riktigt foto.
Ett riktigt?
Med kameran du håller så här...
Hasselbladen? Vi behöver inte plocka fram den nu.
Det är okej, jag hämtar den.
Vad är det med dig?
Vilken vacker himmel!
Brorsan, här!
Det är okej, jag tar den.
Här..
Då ska vi se...
Kör, kör...
Kör!
Brorsan! Tack så mycket för att du kom.
Nu är det dags för bror och syster att gå skilda vägar! 'Tja då!
Hörru, vänta! Suzume! Suzume!
Klarade det!
Då så!
Vad håller hon på med?!
Jävla helvete!
Jag förstår.
Då ses vi klockan två som utlovat.
Jag ser fram emot det. Vi ses.
Tack. Vi hörs.
Är du okej?
Jag är okej.
Det är okej. Jag snubblade bara.
Är du japan?
Ja. Hej.
Hej.
Ursäkta...
Du är inte skadad?
Nej, jag är okej. Jag råkade bara tippa omkull.
Jag tror att jag trampade på den.
Va?
Det är mitt pass.
Vad är det?
Titta inte.
Jag tror nog det är bäst.
Det blir okej.
Det vet jag inte riktigt. Du borde kolla med ambassaden.
Ambassaden?
Avenue Hoche, mellan Courcelles och Faubourg Saint-Honoré.
Förlåt, jag hade gärna tagit dig dit, men jag har bråttom.
Jag skriver ner adressen.
Vänta...
Bor du här?
Ja.
Jag har varit här ett tag, men jag har fortfarande inte vant mig.
Här.
Det är adressen till ambassaden.
Och..
här är mitt kort.
Det är en gratistidning för japaner.
Är du redaktören?
Den är ganska liten.
Det är mitt nummer.
Hör av dig om hur det går med ditt pass.
Eller om där är något annat problem.
Tack så mycket.
Jag är verkligen ledsen.
Nej det är okej.
Du hade bråttom, va?
Ursäkta mig!
Du glömde den här.
Oj då.
Vänta lite är du snäll...
Jag tror att jag har något...
Här.
Superlim!
Det här borde hålla för stunden.
För stunden.
Fröken 'Teshigawara'?
Ja, men kalla mig Aoi. 'Teshigawara' är svårt att säga.
Jag är Sen Yagami. Kalla mig Sen.
Okej, 'Yagami' är lätt.
Ja.
Aoi-san, finns det något ställe här som du kan rekommendera?
Förlåt?
Ditt favoritställe i Paris.
Var skulle det kunna vara?
Ah...
Var då?
Det är inget speciellt ställe.
Jag förstår...
Vänta lite bara...
Så, det var det.
Tack ska du ha.
Prova den.
De passar!
Jag antar att de borde det, eftersom det är mina skor.
Lycka till med ditt jobb.
Ja.
Och lycka till med ditt pass.
Jag ska göra mitt bästa.
Mitt pass...
Pass har du i nästa lucka.
Tack.
Ursäkta mig.
Nu för tiden så görs äggen i choklad.
Men förr..
så var det annorlunda.
Då gjordes de för hand.
Antingen så målar man för hand direkt på ett kokt ägg.
Eller
så gör du små hål i ett rått ägg
och blåser hårt genom hålet på andra sidan
så kommer äggets innehåll ut.
Efter att ha gjort tre ägg
så blir du röd som en tomat i huvudet.
Ja.
Min franska är inte för snabb för dig?
Nej då, jag förstår.
Är det okej om jag tar foton?
- Självklart. - Tack.
Påskäggsjakten är en tradition..
på påskdagen.
Föräldrarna gömmer äggen så att barnen inte ska veta var de är.
som presenter under julgranen.
Sen går barnen ut och letar efter dem.
Som barn var jag också ute och letade.
Men min pappa var duktig på att gömma.
Jag grät när jag inte hittade några ägg.
Det var fruktansvärt.
Och det var det som fick mig att vilja göra det här underbara jobbet.
Men hur som helst..
Vill du ha bild på mig också?
Visst.
- Då gör vi det. - Okej.
Okej.
Tre, två...
Vänta.. okej.
Tre, två, ett...
Eller en annan pose.
Ska vi ta en till?
Vi kan ta en till.
Jättebra.
Utmärkt.
Tack ska du ha.
Nöjet är mitt.
Din telefon.
Jag har den. Hej då.
'Sayonara'.
...lämna ett meddelande efter tonen.
Hennes svarare är helt på franska...
Var god och lämna ett meddelande.
Det är Yagami.
Det ser ut som att det är okej med passet.
Jag tänkte bara berätta det.
- Vart vill du åka? - Ett ögonblick bara.
Lappen...
Var har nu lappen tagit vägen?
Jag är ledsen, jag vet inte vart jag ska.
Snälla släpp ut mig.
Jag är ledsen.
Det här är Suzume.
Var god och lämna ett meddelande efter tonen.
Lämna ett meddelande, annars får du mig att gråta. 'Piiiiip'.
För fan, Suzume! Du tog lappen med namnet på hotellet!
Ring mig, okej?
Vad i helvete tror du att du håller på med egentligen?!
Ehh...
Va?
Ehh..
Vi träffades innan...
Just det ja...Aoi-san, Aoi Teshigawara.
Är något fel?
Nej, det handlade om något helt annat.
Ett misstag.
Låt mig förklara.
Min syster ville åka till Paris, och hon släpade med mig hit
sen dumpade hon mig vid Seine.
Så hur som helst...
Jag är här med min syster. Jag menar, vårt förhållande är inte...
konstigt eller något...
Du, du, du, du...
Yagami-san, lugna ner dig.
Ja, okej.
Du är här med din syster...
Ja, precis.
Du släpades hit, och blev dumpad vid Seine?
Ja, det stämmer. Sen träffade jag dig
och du trampade över mitt pass.
Du ringde mig tidigare...
Just det ja, precis. De kan inte ersätta mitt pass nu med detsamma...
men de sa att de skulle ge mig ett provisoriskt pass.
Gjorde de?
Ja. Så jag kan...
ta mig tillbaka till Japan okej. Tack ska du ha.
Inte alls då. Tack för att du ringde.
Nej då.
Förresten, är din sko okej?
Det hade jag glömt. Ja då, inga problem alls.
Skönt att höra.
Njut av din vistelse.
Tack så mycket.
Hallå?
Vad är det?
Min syster tog lappen med namnet på vårt hotell.
Nämen..
Jag har helt glömt bort vad hotellet heter.
Där fanns en anledning till varför hon valde det, dock.
Ja?
Hotell ger dig en välkomstkorg med frukt, eller hur?
Ja, inne på ditt rum.
Tja, det här hotellet ger ut bakverk istället för frukt.
Okej..
De är populära i Paris, 'po' någonting.
'Po' någonting?
Min syster sa att de kommer ifrån en petits-choux.
'Popelini'?
Ja...något sånt. Förlåt, jag vet inte riktigt.
Det är förmodligen det. En konditor från Ladurée gör dem.
'Ladurée'? Jag tror jag har hört talas om det.
De gör makaroner eller något sånt, va?
'Makroner', herr Yagami.
Just det ja, det var det jag menade.
Jag skrev en artikel om Popelini.
Jag kan ringa och höra vilka hotell de leverar till.
Är bokningen i din systers namn?
Ja. Hennes namn är Suzume Yagami.
'Sparv'?
Det skrivs med tecknen för 'klocka' och 'kärlek'.
Jag förstår, vänta lite bara. Jag ringer dig igen.
Okej, tack ska du ha.
Jag vet vilket hotell det är nu.
Är det sant?
'L'hotel de la Pucelle d'Orleans'.
Jag ringde
och där finns en bokning under din systers namn.
Vad skönt! Tack så jättemycket.
Det var inget. Hotellet är i närheten av Louvren-museet.
Var är du nu?
Just nu kan jag se
Triumfbågen.
Du kan förmodligen gå ifrån där.
Kan jag?
Ska du gå?
Visst, inga problem.
Jag kan guida dig.
Nej då, jag klarar mig.
Det är okej. Om du kan se bågen
är du på gatan där ambassaden ligger?
Ja precis.
Gå då till Triumfbågen.
Mot bågen? Okej...
Är du framme?
Va?!
Så fort kan jag inte gå. Jag kan inte springa så långt heller.
Jag skojar. Det var bara lite humor.
Okej.
Okej, jag är vid Triumfbågen nu.
Där är en väg som går direkt runt den, eller hur?
Ja, det är där.
Ta till vänster där.
Okej, jag går åt vänster.
Kan du gå dit så att du är direkt framför den?
Ja visst.
Den är verkligen imponerande, inte sant?
Väldigt kraftfull.
De visste verkligen hur man byggde på den tiden.
Jag kan se varför den lockar många turister.
Gatorna strålar ut från den i alla riktningar.
Ovanifrån bildar de ett stjärnmönster.
Det är därför det kallas för 'Stjärnans fyrkant'.
'Stjärnans fyrkant'? Vad häftigt.
Jag är nästan framför den nu.
Jag är här.
Okej, ta då till höger...
Nej, jag menar vänster.
Vänster?
Nu står jag bara och tittar mot det hållet jag kom ifrån.
Nej, vänd dig bara 90 grader.
90 grader åt vänster.
Vänster.. Okej, jag har vänt mig åt vänster.
Kan du se en stor gata framför dig?
Ja, det kan jag.
Det är Avenue des Champs-Élysées.
Åh...Champs-Élysées.
Humor.
Okej. För tillfället, gå rakt fram längs den gatan.
Okej.
Gå rakt fram.
Det är en lång gata.
Ja, den är lång.
Ska jag vara din reseguide?
Va?
Den avenyn sägs vara världens vackraste gata..
Louis Vuittons huvudbutik...
Ja?
...är ett berömt landmärke.
Folk tar bilder där, och vissa till och med ber där.
Gör de?
Du borde komma till slutet av avenyn.
Ja, jag kommer till ett slags torg eller något.
Okej, det är 'Place de la Concorde'.
Förlåt, Aoi-san, men kan jag ta en paus?
Ja då, varsågod.
Hallå, Aoi-san?
Ja?
Den här turen är kul, men kan du inte berätta något för mig om dig själv?
Berätta om mig själv?
Precis.
En guidad tur av Aoi-san.
Det skulle bli en tråkig berättelse. Där finns egentligen inte mycket att säga.
Men du, Sen-san...
Jag kallade dig nästan 'Masao'.
Förlåt.
Det är okej.
Min mamma älskar Masao Sens sång.
Så excentriskt.
Mammas smak är inte så högtstående direkt.
Nu tar du nästa till höger.
Höger, okej.
Ser du en guldstaty? Det är Jeanne d’Arc.
En guldstaty.. Jag ser den.
Ditt hotell ligger åt vänster. L'hotel de la Pucelle d'Orleans.
Okej, jag går längs med något slags galleri.
Ska jag bara gå rakt fram? Jag är vänd mot statyn.
Ja precis.
Vänster om statyn...
Japp, där är det. Där är hotellet.
Tack ska du ha för att du tog dig så mycket tid.
Inte alls då.
Tja, vi hörs...
Stanna i luren när du går in är du snäll.
Vänd dig om.
Vart då?
Är jag inte framme än?
Kom du hit?
Jag var i närheten.
Tack ska du ha.
Oj, du har bagage med dig! Förlåt för att jag fick dig att gå.
Det var fin motion.
Är det receptionen där borta?
Jag går och checkar in då.
Ursäkta mig..
Jag har en bokning. Kan jag checka in?
Ja. Hejsan, välkommen till Regina Hotell. Vad är ert namn, tack?
Suzume Yagami.
Herr Suzume. Ja, jag har er bokning.
Jag behöver använda ert kreditkort.
Tack så mycket.
Om det är okej med dig...
och om du är färdig med jobbet...
kan jag få bjuda dig på middag?
Jag känner inte till några restauranger, och du skulle kunna visa mig en.
Är du hungrig?
Jag har inte ätit sedan lunch.
Oj då!
Voff, voff!
Gissa vem.
Jag kände mig ensam.
Kango!
Välkommen.
Skål.
Välkommen till Paris.
Tack för all hjälp.
Så du är fotograf?
Ja, typ.
Min tidning är ganska tråkig.
Vill du se den?
Visst, hur tråkig kan den vara?
Inget.
Du kan få den. Det finns många olika platser i den.
Just det ja, den var för japaner...
Den där skrev jag.
Oj, vad coolt.
Jag gjorde en intervju efter jag träffade dig.
En intervju om vadå?
En restaurang?
Ägg.
Ägg?
Påskägg. Såna där målade.
Jaha, såna!
Jag tog bilder.
Vill du se?
Oj, de är jättevackra!
Så du både skriver och tar bilder?
Ja. Jag har inte råd med en fotograf.
Jag förstår.
Yagami-san, kan jag få se dina bilder?
Visst.
Vänta lite bara är du snäll...
Tryck på höger sida.
Så söt.
Det är min syster, Suzume. Jag hatar hur hon poserar.
Ah, jag vet! Är det vad de kallar ett 'gotcha-face'?
Inte riktigt.
Jag antar det är svårt att hänga med det senaste slanget i Japan när du bor här.
Det har du rätt i. Jag har ingen koll längre.
Din syster är verkligen söt.
Jag undrar vad hon har för sig.
Du kan sätta dig ner.
Okej..
Det där är min senaste.
Varför är de nakna?
Det säger jag inte.
Japan och Paris ligger 10 000 kilometer ifrån varandra.
Jaså?
Mmm.
Det är 12 timmar med flyg.
Och hela 11 dagar med båt.
Varför skrattar du? Jag har kollat upp det här, så lyssna!
Okej.
10 000 kilometer...
5 000...
5 000 redan?
Så
500 meter.
Du kommer närmre...
Så...
40 cm...
4 cm...
4 cm?
Min tur...
Skojade bara!
Du är ju inget kul! Jag tänker inte leka med dig mer.
Sluta tjura.
Förlåt.
Jag är glad att du är här.
Tack för att du kom. Verkligen..
Vad är det här? Det här är läskigt.
Låt oss fortsätta gå!
Va?
Nej inget.
Jag skulle kunna dricka lite till.
Följ med mig då, om du vill.
Jag bjuder.
Jag bjuder. Jag har bjudit förut.
Jag glömmer bort språket.
Är du full?
Va?
Paris är så häftigt!
Här?
Tack.
Då kör vi igen.
Skål.
Vad god!
Verkligen?
Smaka.
- Är det okej? - Ja.
Okej.
Oj, den var verkligen god.
Varsågod.
Vill du byta?
Nej, nej. Den var god, men lite för stark.
Berätta mer för mig om din syster.
Är du intresserad av henne?
Jag är avundsjuk över att hon är galen nog att bara flyga iväg så där.
Det är förmodligen därför hon heter Suzume?
Om jag bara hade ett namn som
'sparv'.
Men varför tog din syster med sin bror till Paris för att sedan lämna dig?
Varför inte bara åka hit själv?
Jag tycker inte om att prata om det...
Låt bli i så fall.
Nej, i det här fallet känner jag för det.
Vilket är det?
Min syster tvingade mig att ta henne till Paris.
- Du betalade? - Nej, nej..
Hon har ett jobb. Jag fick henne att åtminstone betala hälften.
Men varför tog hon med sin bror i så fall?
För tur..
- Tur? - Precis..
Jag måste alltid vara där med min syster när det är viktigt.
Inträdesprov till universitet, arbetsintervju, skolutflykter...
Eller när hennes hamster skulle opereras.
Om jag är där, så går saker bra.
Och storebror kommer alltid springandes när hon kallar...
Nej, det gör jag inte.
Förlåt. Det är bara det att din syster är så söt.
Det finns mer till det än bara det.
Det började när hon föddes.
Födelsedagen...dagen då hon föddes. Det här börjar bli intressant.
Så speciellt är det inte.
När mamma skulle föda Suzume, så behövde hon kejsarsnitt.
Läget var väldigt prekärt.
Hennes vatten hade gått långt före hon egentligen skulle föda...
så hon var tvungen att föda omedelbart.
Det såg ut som att min syster inte skulle klara sig.
Min pappa rusade till sjukhuset, och jag åkte till min mormor.
Det var då vi visste att det var en flicka. Mamma sa att barnet kallade efter mig.
Mamma sa 'hämta Sen ifrån sin mormor, han måste vara här'.
Så jag togs till sjukhuset medan min mamma skulle föda..
och fick sitta i korridoren och vänta länge. Väldigt, väldigt länge...
Jag förstår.
Men till slut, så klarade min syster sig.
Vad skönt att höra.
Så vi har hört den här historien om och om igen...
Ah, tack så mycket.
Historien om Suzume och mig.
Vi komplementerar varandra som syskon.
Så varje gång hon ska något, så måste jag vara där.
Nu säger hon inte ens till mig varför.
Jag tillkallas bara för att vara där.
Vilket betyder att din syster har något viktigt i Paris.
Ja, förmodligen.
Jag undrar vad i Paris det skulle kunna vara.
Ja, vad..?
Lyckobrodern.
Vadå för något?
Typ, brodern som bringar tur..
Jag?
Ja, det är otroligt.
Säker födsel...
framgång i skolan, ett jobb
och kärlek.
Jag undrar om det är vad allt det här handlar om.
Jag känner lite för att be.
Va?
Skulle du ha något emot det?
Va?
Vänta lite, Aoi-san!
Aoi-san! Vänt- va..?
Är jag full?
Har du redan druckit upp de-
Och den här?!
Vi pausar lite.
Aoi-san?
Jag är lite full. Förlåt.
Hallå du, du, du, du...
Somna inte här. Det är farligt!
Okej.
Nu gör du det igen!
Du, du!
Försök att fokusera är du snäll.
Okej, jag får bära dig.
Varsågod.
Vi kan ta en taxi där borta.
Okej.
Jag vet vad du tänker.
Va?
'Hur hamnade jag på ett konstigt ställe bärandes på en kvinna jag inte ens känner?'
Nej, det tänkte jag inte.
Okej, vad tänker jag på då?
Det vet jag inte.
Jag tänker att en viss persons rygg är så varm och skön.
Förlåt, förlåt. Jag är okej nu.
Är det säkert? Du kan stå upp, va?
Åh nej, det här är fruktansvärt!
Förlåt mig!
Är du okej?
Ja.
I stora drag, är jag okej...
Försiktigt, försiktigt...
Se upp, det är rött ljus!
Ah, titta, titta, titta! Man kan se Eiffeltornet här ifrån.
Ja, verkligen. Det är vackert.
Nå? Vad tycker du om Paris?
Det är jättehäftigt.
Jag vill
åka tillbaka till Japan.
Va?
Hur är det med Tokyotornet?
Här är en taxi.
Aoi-san...
Aoi-san..
Var i Belleville? Säg din adress till honom..
Komazawa 5, Setagaya...
Aoi-san! Det här är Paris!
Jag skojar. Lite humor bara. Kul va?
Jättekul. Vad är din riktiga adress?
Försiktigt! Försiktigt! Vilket av dem är det?
Här?
Akta, akta, akta!
Här?
Jag är hemma!
Ursäkta!
Det finns ingen där. Jag bor själv.
Men du sa...
När jag kommer hem, så säger jag, 'Jag är hemma!'
Är du säker på att du bor här Aoi-san?
Hurså?
Vilken nyckel är det?
Tänk om det här inte är ditt hus...
Vad bra, det gick på första försöket.
Varsågod, nu är du hemma.
Tack. Välkommen till mitt hem.
Nej, nej. Jag ska gå.
Tack så jättemycket.
Du, bli nu inte förkyld. Se till att du går och lägger dig.
- Okej - Okej
Hej då.
Förlåt, men vad var det nu mitt hotell hette igen?
Hotell?
Ja. Namnet på hotellet som du guidade mig till Aoi-san.
L'hotel de...
Hotel le Meurice? Vad trevligt! Jag skulle verkligen vilja bo där.
Nej, hotellet som jag...
Aoi-san?
Aoi-san, somna inte där.
Ursäkta mig...
Men...
Jag ska aldrig pussa dig igen!
Men det vet du att du kommer.
Vad?
Jag är lycklig.
Nämen?
Vad gjorde jag igår kväll?
Jag har fortfarande smink på. Jag gjorde det igen.
Va?
"Förlåt, jag gick vilse. Jag har inte rört dig. Sen."
Jaha... Sen-san.. Sen-kun.
Herr Yagami...han tog mig hem.
'Sen', skrivet med tecknet för 'tusen'.
Du.. ursäkta...
Va-Varför
ligger du här och sover?
Jag förstår. Du fick mig hit, men du kunde inte ta dig tillbaka själv.
Frågade du mig vad namnet på ditt hotell var?
Var det en dröm?
Det är L'hotel de la Pucelle d'Orleans.
Blunda är du snäll.
Okej.
Är det okej?
Du...
Vad är det du rör?
Va?
Din kind.
Igen.
Okej.
Okej...
Här.
Va?
Vänta lite... va?
Jag har ingen aning.
Hur ska jag kunna veta det?
Det är..
Det är mitt hjärta.
Ehh...
God morgon.
Förlåt, jag sov över här.
Det är okej.
Var jag jättefull igår kväll?
Du minns inte?
Bitar här och där.
Restaurangen, och baren...
Eiffeltornet, taxin...
Det är perfekt.
Gjorde jag något dumt?
Nej inte alls.
Vad skönt.
Är du inte helt stel efter att ha sovit i badkaret?
Jag försökte hitta någonstans där jag inte skulle vara i vägen.
Ska jag göra det där?
Jag kan göra kaffe.
Okej.
Det är varmt.
Är det okej?
Varsågod.
Först
häller du bara tillräckligt för att blöta ner toppen.
Låt det svälla upp.
Och sen
häll i det sakta så att det sugs upp.
Det här är goda färska bönor. De sväller upp fint.
Är du proffs?
Jag jobbade på ett café.
Ett fint?
Det är ganska välkänt. Tajimaya, i Shinjuku.
Där har jag varit. När jag gick i skolan i Japan.
Runt 20 år sedan.
Är det sant? Då kanske jag gjorde kaffe åt dig
eller inte.
Jag var bara ett barn då.
Jag skojade bara.
Nej, men det är sant.
Hur gammal är du? Lika gammal som Disneyland i Tokyo?
Jag föddes samma år som Disneyland i Tokyo öppnade.
Jag är Disneylands lite äldre storasyster.
'Lite'?
Lite.
Lite..
Spelade du på pianot innan?
Ja.
Den var det. Jag gillar det stycket.
Vilken är det?
Mozarts 'Menuett och trio'.
Du är möjligtvis inte en katt?
Va?
Det är det musikstycket som världens katter tycker bäst om.
Kattmusik?
För min katt
betydde det 'mat'.
Närhelst jag spelade den, så kom han direkt hem.
Morgon eller kväll, det spelade ingen roll.
Men sen en dag så kom han inte hem.
Han kom aldrig tillbaka igen.
Det var tre år sedan, runt den här tiden.
Vid påsk.
Kanske han firade påsk lite för mycket, och gick iväg någonstans.
Så jag spelar det stycket ofta
och hoppas på att han kanske kommer tillbaka.
Tja, ibland händer det att katter kommer tillbaka.
Har du haft en?
När jag var liten, hade jag en blandras.
Min var en korthårig som hette Guru.
Vår hette bara Tama.
'Tama'?
Som i 'Sazae-san' serien?
Förmodligen.
"Förlåt, jag gick vilse.."
"Jag har inte rört dig."
Det här är Suzume.
Var god och lämna ett meddelande efter tonen.
Lämna ett meddelande, annars får du mig att gråta.
'Piiiiip'
Suzume, var är du? Ring mig.
Ah, förlåt.
Aj..
Jag kan ta den.
Tack.
God dag.
- Varför...? - Titta.
Jag hittade de här i Saint Pierre.
Vad fina.
Det här är min vän Joanne. Hon bor på tredje våningen.
Hennes studio är i min källare.
Källare?
Ner för de trapporna.
Joanne är en klänning-designer.
Det här är Sen Yagami.
Han är en vän.
Oj, är ni vänner...
Joanne. Trevligt att träffa dig.
Trevligt att träffa dig med. Mitt namn är Sen Yagami.
Sen.
- Var försiktig med steget. - Okej, tack.
Wow...
Vilket fint ställe. Var ska jag ställe de här?
- Här borta. - Okej.
Tack ska du ha.
Kan jag se mig omkring?
Självklart.
Vad häftigt...
De är väldigt vackra.
Jaså?
Titta här.
Den här klänningen är ifrån 1925.
Och den här är ifrån 1950.
..50?
Låter jättebra.
Får jag ta bilder?
Okej.
Aoi!
Kan du hjälpa mig när du är färdig?
Kommer!
Kom nu.
Showtime!
Showtime?
Titta.
Magnifikt!
Det är ett sånt vackert material.
Ta på dig den här är du jättesnäll.
Ibland låter jag henne ta på sig klänningarna åt mig.
För fållen och linjen så att jag kan se det.
- Joanne. - Vad är det?
Vad sägs om bacon och spenat?
Jättebra.
Sen.
Jag har gjort några rätter, och Aoi ska göra quiche.
Så det kommer att bli perfekt.
För att det är påskhelg.
Så min dotter ska ta med sig mina barnbarn
nu i eftermiddag.
Jaså?
- Kan du hjälpa mig lite här, Joanne? - Okej.
Sen, skulle du vilja komma på festen med oss?
Får jag?
Nej, nej. Han har planer tror jag.
Nej, nej, får jag följa med er?
Verkligen?
Självklart.
Såklart.
Kom och ställ dig här.
Wow!
Äsch, knuten..
Ta inga bilder!
Va?
Det här är för att se hur klänningen ser ut. Jag är bara mannekängen.
Den klär dig.
Ta verkligen inte några bilder.
- Jag nålar den bara här. - Okej.
Du är ett sällsynt djur.
'Sällsynt djur'?
Ett ovanligt djur.. En skyddad art?
Det är första gången Aoi introducerar mig för en man.
Första gången.
Tja, hon har gått igenom mycket, eller hur?
Mycket?
Det är den värsta känslan i hela världen, att förlora ett barn.
Förlåt, förlora ett barn?
Ja.
Hon hade ett barn?
Men visste du inte det?
Du är väl hennes vän?
Nej, vi träffades nyss.
Det trodde jag du var?!
Häll i det...
Sakta...
Då knådar jag degen.
Så här?
Det ser bra ut.
Vänta lite...
Ett, två...
Jag har den!
Tack.
Vad nu?
Kom här.
Det blir nog bra.
Ursäkta mig!
Den är precis färdig.
Vad vackra.
Just det ja...
Han har gått.
Va?
Gick han?
Har han gått?
Ja..
Någon ringde till hans telefon för 20 minuter sedan
och han gav sig fort iväg.
Han gav sig iväg?
Lämnade han något meddelande åt mig?
Nej, ingenting.
Jag förstår...
Är du okej?
Vi borde gå.
Solnedgång i Paris är romantiskt.
'Solnedgång i Paris är romantiskt.'
Suzume älskar Kango.
'Suzume älskar Kango.'
Hon gråter när han inte är där.
'Hon gråter när han inte är där.'
Men..
Kango glömmer bort Suzume.
Vad menar du?
'Kango glömmer bort Suzume.'
Säg det på franska.
Nej.
Översättningsmaskinen är ur funktion. 'Piiiiip'.
'Piiiiip' låter mer som en telefonsvarare.
Kango...
Vad?
När min telefon säger 'Lämna ett meddelande efter tonen.', vad kommer sen?
'Piiiiip'.
Jag säger det själv.
Folk skrattar.
Men det visste du inte?
Du har inte ringt den senaste tiden.
'Du har inte ringt den senaste tiden.'
Bli inte arg.
Mjau...inte.
Ambassaden ringde.
- Ambassaden? - Precis.
De faxade dem en kopia av mitt familjeregister ifrån Japan.
De behövde det för mina resehandlingar. De ringde mig...
och jag gick för att hämta det.
Jag trodde att du hade åkt iväg!
Förlåt..
Jag gör lite te.
Gick du inte med Joanne till festen?
Jag kände inte riktigt för det.
Hon lämnade kvar lite mat här.
Jaså?
Festen är förmodligen i full sving nu.
Tja...
Då får vi väl ha fest här då.
Va?
Fest bara för oss två.
Varför inte?
Vad mättande det här var.
Det får inte gå till spillo.
Det får det inte.
Det är gott.
Det är jättegott!
Du gjorde den, inte jag.
Men inte mer.
Jag är mätt.
Ja.
Du måste tillbaka igen va...?
Va?
Till hotellet.
Jaha..
Jag har inte stannat där sedan jag checkade in.
Det är slöseri med pengar.
Jag har glömt namnet på hotellet igen.
Aha... okej.. det..
Jag ska skriva ner det.
Vad var det nu?
Det är ett långt namn. Bara för det har jag glömt det.
Aoi-san, har du verkligen glömt?
Låt oss dricka lite till.
Mer?
Vi dricker lite till så länge.
Visst.
Bordeaux eller Médoc?
Kan du spela?
Nej, det kan jag inte.
Klart du kan!
Nej då..
Vi hade ett band i skolan, så jag kunde ett par ackord.
Ett popularitetsknep.
Hur visste du det?
Därför att folk som spelar gitarr, eller sjunger..
Alla killar som vill vara populära är tvungna att vara med i ett band.
Kanske inte 'tvugna'.
'Tvugna att vara'? Hur säger man det på franska?
Jag vet inte. Jag är japan.
En dag nådde jag en vändpunkt.
Vad var det?
Jag bytte ut min gitarr mot en kamera.
Och?
Folk gillade det bättre.
Jag vann ett pris, och blev allt för självsäker.
Som så?
Inte riktigt.
Så där.
Jag tänkte bli proffs och leva på det, så efter universitetet gjorde jag just det.
Det var modigt.
Men...
Det är en kall, och grym värld...
Det slutade med att jag jobbade deltid på Sukiya.
Känner du inte till det?
Yoshinoya?
Gyudon?
Ja precis, en kedja.
Film är dyrt.
Jag åt ris med böngroddar till frukost, lunch och middag.
Ponzusås, soja och sen andra såser.
Lyssnar du?
Jag försökte med alla smakvariationer jag kunde komma på.
Men böngroddar är fortfarande böngroddar, inte sant?
Du har så det räcker?
Jag kan ta lite till.
Tack så mycket.
Men sen en dag...
Låter pianot för mycket?
Nej då. Spela på.
Sen var där en proffsfotograf som brukade använda mig ibland...
som blev sjuk och bad mig hoppa in för honom
åt en musikers publicitetsfoton.
Och de älskade det?
Inte så mycket allmänheten som musikern hon själv.
Vad gjorde jag mer? Jag fotade mycket. Publicitetsfoton...
posters, skivomslag...
Sen kom skådespelerskor och så vidare som hon kände.
Ja, sånt kan hända.
Och innan jag visste ordet av det...
så var jag den bästa fotoretuscheraren omkring.
Retuschering?
Ja. Du vet hur det är nu för tiden.
Allt görs digitalt på datorn.
Fläckar, rynkor, påsar under ögonen. Ett set på tre delar.
Om allting är rätt, så kan du till och med ändra form på ansiktet.
Jag är mer som en Takasu-klinik än en fotograf.
Jag vet vad Takasu-kliniken är.
Det var inte därför jag pausade.
Jag väntade.
Så om du frågar mig...
vilka bilder som jag är mest stolt över...
så skulle jag förmodligen säga de bilderna jag tog då jag åt böngroddar.
Jag vet inte...det är som att på den tiden var det jag som bestämde över mina bilder.
Nu är det mina klienter.
Är det så?
- Som ett exempel, Aoi-san... - Ja?
Jag gjorde en reklamaffisch för läsk nere på Okinawa.
Himlen var så blå att det stack i ögonen.
Men de ville att jag skulle göra den blå ända upp till solen.
Och du vet, Aoi-san, en riktig himmel...
är inte blå runt omkring solen.
Den är vit.
Men de ville att jag skulle göra den blå precis över allt.
Det är som om allt idioterna visste var 'himlen är blå'.
Vill de att den ska se målad ut? Himlen ser inte ut så!
Som så?
Exakt. Precis så där.
Men
jag ville ha jobbet.
Närhelst en av mina skådespelerskor eller kvinnliga redaktörer ringer mig
oavsett när eller var, så skyndar jag mig direkt dit.
Som en klubbvärd.
Det är inte min plan för dig.
Va?
Det är inte så att jag har en grej för klubbvärdar eller yngre män.
Det är inte det jag säger. Ta det inte på det sättet.
Aoi-san, du är inte en sån person, verkligen inte..
Aoi-san, du är
en liten bit åt ett håll av absolut perfektion.
Jag får ofta höra det. Kanske jag föddes så.
Föddes så? Jag undrar det...
Ostadig som mitt pianos stämma. Stör det dig?
Du är inte 'ostadig'. 'Avslappnad', kanske.
Jag borde inte säga så här om någon som är äldre, men
du är söt.
'Söt'?
Vad är detta?
Det har jag inte fått höra på ett århundrade.
Så gammal är du väl ändå inte?
Förlåt.
Jag är inte så jättebra, så om jag inte spenderar all min tid på mitt jobb
så får jag det inte att gå ihop.
Så flickvännen jag haft i flera år lämnade mig.
Ah, det var en flört.
Att jag inte har flickvän.
Glöm det.
Så hur som helst, på grund av det så är jag mer eller mindre olycklig.
Jag började
med att vilja ta bilder som bara jag kunde ta.
Precis som alla andra, så var drömmen att ge ut böcker och hålla i utställningar.
Men just nu är jag inget annat än en ja-sägare
som springer runt och är snäll mot folk som bara utnyttjar mig.
- Är det så? - Ja.
Jag är bara i Paris för att vara...
Vad var det du kallade det? Min systers 'Lyckobroder'.
Lyckobrodern..
Det är okej vad gäller det
men hela situationen bara irriterar mig.
Jag funderade på att bara lägga ner allting...
Men när mitt pass blev förstört, så var jobb det första jag tänkte på.
Jag har blivit tämjd.
Jag kan inte gå framåt, och jag kan inte gå bakåt.
Det kommer nog säkert att lösa sig.
Va?
Sen, du kan fortfarande ta dina egna bilder.
Någon som verkligen kämpat förr, kan säkerligen göra det igen.
Jag är ingen expert, men...
jag vill verkligen se din utställning...
Vill du ha mer ost? Och några torkade russin?
Ja, visst.
Ska vi gå vidare till andra versen?
Va?
Vad är det för ackord?
Till vad?
Historien om Aoi-san.
Glöm min historia.
Jag kan inte berätta den lika väl.
Vad synd.
Sen? God natt. Jag går och lägger mig nu.
Du..
Sen?
Varför ligger du där och sover?
Jag trodde du hade gått.
Kom här.
Okej, låt bli då.
Får jag?
Varsågod.
Vad är det här?
Är inte det här kul?
När jag började fotografera, så började jag även med klättring...
Så jag köpte en sovsäck...
Omgivningen förändras tillsammans med där du sover
även om det är i samma rum.
Det här var inte alls intressant.
Ditt var mitt första badkar.
Du är konstig.
Mina armar behöver vara mer än dubbelt så långa.
Det är som att försöka hålla om en sumobrottare.
Nej, tack.
Jag...
Nej, jag är rädd för att säga det.
Jag är inte rädd för att höra det.
Verkligen?
Verkligen.
Okej..
Om mig.
Jag..
tycker om konst.
När jag pluggat färdigt på konstskolan i Tokyo, så fick jag ett jobb på ett galleri.
Den japanska ekonomin var fortfarande bra, och de hade en avdelning här.
Så jag studerade franska jättehårt, och blev anställd här.
En man som galleriet haft affärer med, var en lokal konstnär.
En fransman?
Ja.
Kanske jag var ensam på ett nytt ställe, men vi gifte oss med detsamma.
Men den här mannen hade kvinnor överallt.
Jag gillade inte att bli bedragen
så vi skiljde oss.
Så det var därför, som jag även slutade på galleriet..
och fick ett jobb på ett företag, som publicerade gratistidningar.
Jag hade min katt.
Men han gick sin väg, så det var bara jag.
Guru?
Precis.. Utan Guru och Shion, så var jag helt ensam.
'Shion'?
Shion var mitt barn.
Mmm..
Jag hörde det.
Joanne?
Ja, hon trodde att du och jag var gamla vänner.
När jag lämnade min man, så var jag med barn.
Jag hade
en pojke.
Den sötaste lilla ängeln.
Men..
han var aldrig frisk.
Han levde bara i fem år...
Den stackaren..
Det var Shion som döpte Guru.
Shion spelade piano.
När Guru hörde Shion spela 'Menuett och trio'
så kom han direkt hem, oavsett var han än var.
Som magi...
Shion hittade Guru och tog med honom hem.
Han kom in med kattungen i båda sina beniga små händer
och bara stod där.
'Mamma, kan vi behålla honom?' sa han...
'Annars dör han...'
'Den stackars lilla katten..'
Förlåt..
Efter han dog, hade jag svårt att gå vidare..
Det för tillbaka så många minnen.
Aoi-san...
Ja?
En idé.
Kom in här.
Ja?
Närmre.
Okej.
Så nära som vi kan komma.
Okej.
Förlåt, väckte jag dig?
Nej då. Vad är det där?
Jag tänkte göra frukost, så det blir äggröra.
Det är så här du separerar gulan ifrån vitan.
Kan du sånt?
Du åker hem till Japan imorgon.
Vad ska du göra idag?
Jag vet inte...
Vad har du för planer, Aoi-san?
Mina planer är att jobba.
Min påskäggs-special.
Då kan jag följa med dig.
Va?
Det är här någonstans.
Någonstans?
Vad stor!
- Titta, en kondensationsstrimma. - Ja titta..
Ah, just det. Här är det.
Här?
God dag.
God dag, frun.
Jag är ifrån den japanska tidningen.
Välkommen. Leopaul, och min kollega Marion.
Jag är Aoi, och fotografen heter Sen.
- Jättebra. God dag, herrn. - God dag.
Du talar franska väl.
'Du talar franska väl.'
De här är små ägg.
Gjorda här, i olika färger.
Vackert!
Jättevackra!
Söta!
Vad är det?
Jag har på mig de här igen.
Ja du har det.
Jag måste köpa nya skor.
Efter vi ätit, finns det någonstans dit du vill gå?
Någonstans dit jag vill gå?
Nu vet jag!
Kolla, när jag först mötte dig Aoi-san
så frågade jag vilket ditt favoritställe i Paris var, men du ville inte svara mig.
Dit vill jag.
Men...
Om du inte vill, så kan vi gå till Louvren, eller någon annanstans.
Vi går dit.
Va?
Till mitt favoritställe. Vi går dit.
Är det okej? Det är inte en hemlig plats eller så?
Det är en hemlig plats...
Med båt?
Precis. Rakt upp till amazonens källa.
Du skojar? Det här är väl en turistbåt?
Där avslöjade du mig.
- God dag. - God dag.
Där borta. Det är platsen där vi träffades.
Ah, pass-incidenten. Det känns som så längesedan nu.
Eller hur..
Titta! Där är Notre Dame.
Det var i förrgår, var det inte?
Vi har varit tillsammans hela tiden sedan dess.
Det har du rätt i.
Du, Sen...
Vad är det?
Den bron...
Den bron, är Pont Marie..
Om du önskar något under den, så går det i uppfyllelse.
Det funkar bara för par, dock.
Begränsat till par?
Är det inte så?
Låt oss låtsas vara ett par då.
Låtsas?
Annars går våra önskningar inte i uppfyllelse väl?
Vad önskade du?
Det är hemligt.
Kanske önskade vi oss samma sak?
Låt oss bara stanna så här just nu.
Det är inte rättvist.
Jag?
Oss båda.
Oss båda?
Du..
Där..
Jag tycker om det.
Eiffeltornet?
Mmm.
Även om jag erkänner att det är lite av en klyscha.
Nej, det är det inte.
Så mycket har hänt sedan jag kom hit
men Eiffeltornet finns alltid där.
De andra byggnaderna är låga, eller hur?
Så därför kan du se Eiffeltornet ifrån var som helst.
Aoi-san, så Eiffeltornet är speciellt för dig?
Inte direkt 'speciellt'..
Det är alltid där bara.
Människor försvinner.
Jag önskar att jag kunde vara ditt Eiffeltorn.
Är det en kärleksförklaring?
Jag undrar det...
Du kan inte säga så när du ska åka.
Jag önskar att jag inte skulle det.
Åk inte då.
Förlåt.
Det är okej, jag har fortfarande honom.
Kango.
Jag ska åka hem nu.
Va?!
Helt plötsligt? Jag håller precis på att laga mat.
Kango..
En sista förfrågan innan jag åker.
Förfrågan?
Det är anledningen till att jag kom till Paris.
Kom här är du snäll.
Jag vill...
Jag vill gifta mig med dig..
Var kommer det här ifrån?
Det är som...
Under de senaste sex månaderna sedan du åkte till Paris..
Det är som att jag inte kan andas längre...
Det är som att luften i Tokyo är för tunn..
Varför kan vi inte bara fortsätta så som vi är?
Därför jag är en bortskämd unge, och jag känner mig ensam.
Jag behöver någon...
Det gör väl du också?
Hur då?
Som det är nu, så kommer vi falla isär.
Så gift dig med mig..
Jag kan komma över hit, eller så kan du komma tillbaka.
Vänta nu lite.. Hur ska jag säga det här?
Där finns många saker som du inte har tänkt på.
Det har jag.
Som vadå? Som hur vi båda ska överleva?
Eller vad sägs om..
min dröm?
Vi kan klara det!
Jag tycker verkligen att du är naiv nu.
Varför?
Därför jag är här av en anledning.
Det är därför jag också ska vara här.
Nej, vänta nu här lite..
Allvarligt talat...
Gift dig med mig.
Förlåt...
Jag kan inte gifta mig med dig...
Då är det slut..
Jag gör slut med dig...
Tja, om det är så det måste bli...
Idiot!
Idiot! Idiot! Idiot!
Idiot! Idiot! Idiot! Idiot...
Kango...
Bli det du drömmer om..
Hej då...
Suzume...
Vänta nu...
Va?
Så det är slut? Vänta nu...
Är det slut mellan oss?
Lycka till..
Kango...
Du, Aoi-san...
Mmm?
Kan jag ta en bild?
På mig?
Det blir inte mycket till bild..
Sluta!
Det är ur fokus...
Kan du vända dig hit en sekund?
Sluta..
Den blev bra.
Då ska vi se...
Stå intill det.
Eiffeltornet?
Precis.
Eiffeltornet och Aoi-san är det riktiga Paris för mig.
Log jag?
Du log.
L'hotel de la Pucelle d'Orleans.
Va?
Namnet på hotellet.
Jag visste det hela tiden..
Jag låtsades att jag hade glömt.. Jag ska skriva ner det.
Här.
Förlåt..
God dag.
Jag har ett paket åt er.
Kan du skriva under här?
Tack så mycket.
Okej.
Tack.
"Till Aoi-san"
Till nära framtiden, utställningsgalleriet..
Översatt och synkad av: Yukai